John...
Stanna kvar hos mig.
Jag läste din lapp.
Kom! Den här vägen.
- Stopp! - Hon är ju där!
Hon är bara en av dem. Vi ska ta alla!
Jag kom hit med honom.
Jag är hans vän.
Jag kan hämta medicinsk utrustning.
- Jag kommer tillbaka. - Jag vet.
Bakom bussen!
Gör det du...
- Du sa att vi kunde ta dem! - Jag hade fel.
Vi måste härifrån! Kom!
Täck mig!
Vänta!
- Jag behöver förbandslådan! - Nej! Vi måste härifrån!
Snälla!
Tusan också, Naomi! Jag trodde att du fattade!
- Vi släppte in dig. - Nej... Det är inte som du tror.
Vi gav dig ett hem! Och du tog...
Det finns ingenting kvar. Vi måste flytta honom.
- Vart då? - Jag vet ett ställe.
Förlåt.
Vi måste härifrån!
Al?
John är allvarligt skadad. Vi måste få honom härifrån.
Al.
- Hallå! - Jag är inte en del av det här.
Nej. Göm dig inte bakom den i dag.
Om du gör det, så kommer en bra man att dö.
Den här historien är snart över. Det behöver den inte vara för John.
Titta på mig.
Vi lyfter in honom.
Vi måste iväg. Nu!
Du! Lugn, jag tänker inte skada dig.
Jag måste se hur det är med Mel.
Där borta!
Han är borta.
Du måste följa med mig...
...om du inte vill dö.
Vart ska vi?
Stadion.
- Den har fallit, sa de. - Ja.
- Därför ska vi dit. - Du var död, sa de.
Vad mer hade de fel om?
Inget av det här är blir ätbart på flera månader.
Vi överlever med nödransonen.
Var du på väg att ge upp nån gång?
Många gånger.
Hur tog du dig igenom det?
Genom att tänka på att jag absolut inte ville vara där ute.
Det är bättre här inne. Vi har det bättre här inne.
Madison?
Vad är det, Douglas?
Vi har besök.
Vad gör du här, Charlie?
Jag behöver er hjälp.
Han klarar sig inte länge till.
Jag är på er sida, Morgan. Jag för honom dit.
Du är Nicks vän.
Ja.
Du vet vad jag gjorde.
Varför räddade du mig?
För att det här måste få ett slut nån gång.
Förstår du?
Ja.
Titta på mig. Stanna kvar hos mig.
Han har letat efter dig.
Under hela den här tiden.
Han gav aldrig upp.
Man försöker skydda någon...
...men lyckas ändå skada dem.
Vad hände?
Alicia, Luciana, Strand...
Nick...
Vad gjorde ni mot dem?
Det som hände där borta var inte hennes fel.
Det var mitt.
Han andas, men det är knappt.
Vi måste föra tillbaka honom. Han kan ha skadat lungorna vid krocken.
Varför kom du till oss?
Varför bad du ingen i din egen grupp?
Mel och Ennis bråkade.
Om vad?
Jag vet inte. De bråkade och Mel bad mig gå ombord.
Han sa att vi skulle iväg.
En av de döda gick ut framför bussen. Han försökte köra runt den, men...
Överlever han om vi lämnar honom här?
Jag vet inte. Om de döda dyker upp, kan han inte försvara sig.
Så om vi lämnar honom, då dör han.
De förlorade. Ennis blev arg och nu vet de att vi har förnödenheter.
Du lurade oss rejält förra gången.
Jag ljög då, men jag ljuger inte nu.
Madison.
Snälla.
Vi tar med honom tillbaka.
Vi har precis sått och har det bra.
- Om de luras... - Det gör vi inte!
- Vi hanterar det i så fall. - Vi vet inte vilka de är.
Vi vet inte vad det här är. Vi kan inte fortsätta så här.
Hon satte en pistol mot mitt huvud när vi träffades.
Nu sår vi grödor tack vare henne.
Jag hjälper dig lyfta över honom.
Den här har nycklar!
Han träffades i magen. Hon letar efter medicinsk utrustning.
Hyenorna tömde vartenda ställe härifrån till stadion.
Förutom ett.
Vänta.
Hur länge var hon med er?
Hur länge?
Vet du vad?
Det kvittar.
Vad gör jag här?
Lugn. Du har brutit ett par revben.
- Dina lungor kan vara skadade. - Jag kan inte vara här inne.
- Var är Charlie? - Hon bad oss hjälpa dig.
Hon är här.
- Är hon i säkerhet? - Hon mår bra.
Ni måste släppa oss.
- Vi kan inte vara här inne. - Du är allvarligt skadad.
- Det är inte säkert här! - Vi bevisade motsatsen.
Min bror...
Han sa att om stadion inte föll
skulle han få den att falla.
Du vet hur många vapen vi har och hur många vi är.
Om din bror och de andra försöker sig på nåt, då kan vi avvärja dem.
Det är inte dem ni behöver vara oroliga för.
Cisternerna är tomma och de döda borta. Det fanns bara det här kvar.
Det Mel säger stämmer.
Tror du att Ennis för hit dem?
Nej. Det skulle han inte göra.
Är du säker, Charlie?
Vi får vara förberedda på det. Det blir inte lätt, men vi klarar det.
Cisternerna där vi mötte Naomi är inte de enda där ute.
De finns längs med rälsen.
- Har de också döda i sig? - Hade.
Hur många handlar det om?
Herregud.
Säg åt Douglas att dubbla vakterna. Kolla vapnen i vapenförrådet.
Ingen tar sig in eller ut utan att vi vet om det.
Ta Charlie till ditt rum och se till att hon stannar där.
Ta så djupa andetag du kan.
För mig till Charlie.
Nu.
Tvinga mig inte att bryta de spruckna revbenen.
Du heter väl inte Naomi?
Jag är här för att se till att du andas. Det är allt.
De här människorna...
Jag varnar dem konstant, men de lyssnar inte på mig.
Men Charlie...
Hon sa att du är ny här.
Du kanske var där ute ett tag.
Kanske på ett annat ställe som föll.
Du kanske vet det jag vet.
De som stannar dör.
Och allt de slogs för dör med dem.
Så behöver det inte sluta för dig, Naomi.
Oavsett vad du tycker om det här stället, är det inte värt ditt liv.
Du borde... följa med oss.
Om du hjälper oss...
...så hjälper vi dig.
För jag har en känsla av att...
...du vet att jag har rätt.
Madison.
Madison. Madison.
Vi måste förstärka murarna.
- Vi bygger ett nytt rum åt dig. - Vi är inte säkra här.
- Det kommer vi att bli. - Nej.
Mel?
Vi borde överväga det han säger.
Överväga att ge oss av.
Det är vad de vill. Det har de velat ända sen de dök upp.
Vad som än dyker upp, hanterar vi.
För där ute blir det inte bättre.
- Madison. - Jag byggde det här för mina barn.
Så att Nick och Alicia kan ha något som liknar ett riktigt liv.
Om du vill skydda dem, så måste du göra dem besvikna.
Jag funderade på att vi skulle ge oss av.
När vi kom tillbaka med fröna...
...bad jag Alicia packa en bil.
För säkerhets skull.
Men jag såg det i hennes ansikte.
Som om jag förstörde allt vi hade byggt upp här.
Jag beslöt mig för att inte ta den.
Du borde tänka om.
Vad sa han till dig?
Han behövde inte säga nåt.
Jag har varit på fel sida av där du är just nu.
Jag vill inte att det ska hända dig.
Jag vet att du har byggt det här åt dina barn...
...men riskera inte deras liv för det.
Eller ditt.
Vill du härifrån?
Gör det. Varför är du här? För att få alla emot oss?
Få det att falla från insidan?
- Var är Charlie? - Hon följer inte med dig, Mel.
Jag hjälpte er. Jag berättade om min bror. Var är Charlie?
Vi ska skydda stadion
men riskerar inte Charlies liv genom att ta med henne.
Öppna portarna!
- Madison! Vad gör du? - Hämta Land Rovern.
I den finns förnödenheter.
Han är skadad. Han kan dö där ute.
Han vill härifrån. Vi ska inte visa honom vägen.
Det hinner vi inte.
Jag är här tack vare att du inte gav upp hoppet om mig.
- Varför är han annorlunda? - Öppna, annars gör jag det.
Öppna!
Nu så.
- Låt henne få följa med. - Nej.
Ni överlever inte om ni flyttar från plats till plats.
Även om ni gör det, skulle Charlie bli förvandlad till nån annan.
- Snälla! Murarna står inte emot! - Jo! Vi håller henne i säkerhet.
I säkerhet? Är du säker?
Charlies föräldrar sa samma sak och de dog framför ögonen på henne.
Låt henne få slippa gå igenom det igen.
Det var inte här. Det var inte vi.
Ni håller fast vid nåt som är borta.
Ni försöker vara den sortens folk som är utrotade!
Ingen är borta förrän de är borta.
Barrikadera den!
Och tänk inte på det han sa.
Du borde ha tvingat honom att stanna.
Han skulle ta sig härifrån ändå, kanske med Charlie.
Han hade inte kommit långt. Han kommer inte långt nu.
Jag försöker skydda dig och din syster.
- Mamma. - Vad är det?
Minns du att jag sa att jag var rädd för den jag var där ute?
Jag tror att jag egentligen var rädd för att vara borta från dig.
Du har visat mig vägen.
Du hittar mig alltid när jag går vilse.
Här inne började jag hitta mig själv.
Det började...
...kännas som att jag började fatta.
Så att låta en man ta livet av sig för att vi är rädda för honom
är nog inte den sortens personer du ville att vi skulle bli.
Har han åkt?
Men han är skadad.
Han kommer att dö. Och han är min vän.
- I bilen finns en walkie. Den är på. - Snälla.
Låt mig få kolla om han är okej.
Mel?
Mel, hör du mig?
Hej, Charlie...
Mel. Var är du? Är du okej?
Mel?
Mel!
Mel...
Snälla, ni måste hjälpa honom.
Ett par till där borta.
Jag hoppas att det står emot vad som nu är på väg hit.
Cole.
Ni måste ta bort det. Vi måste ut.
Vet Madison att ni ger er av?
- Vad tror du? - Släpper du ut oss eller inte?
Ni tänker hämta tillbaka honom.
Er mamma gjorde samma sak för min skull. Jag kan inte stoppa er.
Vi tar ner det.
Fortsätt prata. Madison kollar aldrig högre än kanal sex.
- Är det här verkligen det rätta? - Ja.
Hon kommer över det.
Vi hittar Mel och hon minns varför hon byggde det här stället.
Redo?
Du vet vad du ska göra.
Ska du säga att du ger dig av?
Nej.
Förlåt för att jag förstörde ditt sovrum.
Jag kan sova var som helst.
Men om du försöker ta bort duscharna, kedjar jag fast mig vid rören.
Jag hade glömt hur det känns när barnen ger mig den blicken.
Vore det inte värre om de inte tittade på dig alls?
Jag antar att jag har lärt dem något trots allt.
Det som ska hända, händer snart.
Jag förbereder sjukstugan.
Där borta. Land Rovern. Där.
- Vi har hittat honom. - Skynda er tillbaka.
Är han okej?
Säg åt Naomi att vi har med honom. Han är illa däran.
Vi ska bara ta dig tillbaka till stadion.
Alicia... Sch!
Ljusen!
Det är Ennis.
Strand, en konvoj är på väg mot er.
Ta länsvägen. Då hinner vi före.
Hämta Madison. Slå larm!
Försökte ni inte stoppa dem?
- De var tvungna att rädda honom. - Det betyder inte att jag gillar det.
Där.
Det är ingen konvoj.
Nick, Alicia, är det ni?
Vi är fortfarande en bit bort.
GLASS
Vad är det?
Vi vet inte. Kom in!
De kanske vill att ni öppnar? Det kan vara en fälla.
Vi måste få in dem nu.
- Vad händer? - Nick och Alicia är där ute!
Ta henne. Jag kommer tillbaka.
Vi öppnar portarna. Kom in.
De är täckta med olja. Om de kommer nära...
Jag vet. Hämta bevattningsbilen!
Madison! Du får inte gå ut där!
Mina barn är där. Tänker du stoppa mig?
Nej.
Jag följer med dig.
Jag med.
- Hur mycket ammunition har du? - Inte tillräckligt.
- Vi klarar oss inte länge till. - Vi kan inte köra igenom dem.
- Öppna portarna! - Vänta!
Vi måste släcka elden först!
Diskutera inte, Douglas. Håll käften och öppna porten!
Jag gör det.
Mamma? Förlåt.
Vi var tvungna.
Vi var tvungna att försöka rädda honom. Vi kunde inte gömma oss.
LILLE PRINSEN
Vi menade inget illa, men det var det rätta.
GLASS
Stanna inte! Vi har inte tid!
Är du säker på att här finns vad du behöver?
- Jag ställde i ordning sjukstugan. - Är den kvar?
Ennis och de andra tog vad de kunde från utsidan
men inte ens de gick in.
- Men det ska vi? - Snälla.
Du, Al?
Jag tror att jag vet vem du är.
- Jag tror att jag har sett det. - Du har ingen aning.
Jag har många lager.
Håll i er!